EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Var allt det här mammas?
Kom igen, vi letar efter den.
Hallå! Vad i helvete letar ni efter?
Så ni kom hit trots att jag sa ifrån?
Och du tog med honom också.
Hur ofta har jag sagt till er att inte komma hit? Hur ofta?
Ringen som jag och mamma gjorde åt honom.
Den som är gjort av ståltråd. Var är den?
- Kom ni hit för det? - Jag kom för att visa vem hans mor var.
Rör henne inte!
Vad i helvete gör du?
Rör henne inte!
Jag hade mammas ring.
Du behövde bara fråga.
Jag trodde du var annorlunda.
Varsågod.
Låt mig se.
Hallå! Låt mig se.
Jag är ledsen, Aureliano.
- Jag kan väl gå in? - Du kan inte prata med honom.
Vad gör vi med henne?
- Jag måste prata med honom. - Det går inte.
Det angår honom med, inte bara mig.
Betala för hennes fars begravning och få ett slut på det här.
Jag går inte.
Aureliano, sabba inte det här.
Jag har känt er två sen du var liten. Ostia behöver familjen Adami.
Båda två.
- Jag vet inte var han är. - Du är hans fru.
Om du vill rädda din familj ska du hitta ett sätt att få hem honom.
Nu.
Du skulle inte ha besvärat dig.
Adelaide, jag frågar respektfullt... Var fan är Livia?
Nåt oväntat dök upp. Oroa dig inte, jag ska ta hand om det.
Har du inte henne längre?
Lugn, jag tar henne till dig.
Tvinga mig inte att komma tillbaka hit.
Om Samurai får veta vad vi gjort så är jag körd.
Spadino, jag lyssnade på dig, men Aureliano litar inte längre på oss.
- Han ringer oss. - Och om han inte gör det?
- Och varför skulle han? - För att senast...
Vadå senast?
Vad hände, Spadino? Är det nåt du inte berättar för mig?
- Vi grälade. - Alla grälar med Aureliano.
Ja, kanske.
Vad vill du?
- Jag vill vara fri. - Jag med.
Därför måste vi jobba ihop igen, mot Samurai.
Men det går inte utan Aureliano.
Kanske.
Jag måste gå.
Aureliano?
Prata med mig.
Snälla.
Jag är så ledsen för det jag gjorde mot Isabel.
Jag kom tillbaka för att be dig om förlåtelse.
Öppna.
Titta på mig.
Aureliano?
Du hade rätt.
Du tog de flesta av dina röster från Vänstern.
Ja...
Så du kan be dem om mer än en kommissionärspost.
Det är inte poängen.
Vad är det då?
Det är inte säkert att de vinner.
- Får jag? - Varsågod.
Era 9 % är en fin liten skatt för att bestämma vem som blir borgmästare.
Vad tänker ni göra med den?
- Vad skulle ni göra? - Ge dem till vinnaren, Vänstern.
Ser ni jämt saker så tydligt från ert vardagsrum?
Cinaglia, vem ska ni bilda allians med före nästa valrunda?
Jag vet inte. Jag bor i en källarlägenhet.
Kom då på middag ikväll med er fru.
Ni kan se hela Rom.
Och tro mig, med min hjälp kan er lilla skatt
bli en guldgruva.
- Sandro! - Vad gör du här?
Du ser också ut att må bra. Tack.
Vi skulle ses först när domaren kallade oss.
Ja, men kardinal Pascagni har gripits.
Jag behöver en tjänst.
Det blir den sista jag ber dig om.
Jag behöver få ett möte till stånd med hans ersättare, kardinal Nascari.
Jag går inte längre i god för dig i Vatikanen.
Men det är väldigt viktigt.
Sandro... Snälla.
Jag vill ha tillbaka våningen.
Jag har stora skulder.
- Och jag vill ha den idag. - Idag? Hur ska jag göra det idag?
Du hittar ett sätt, som alltid.
- Okej. - Jag hör av mig.
POLIS
Kom in.
Hej! Vad behöver du?
Registreringsnumren behöver kollas.
Vad är det?
Jag vill göra nåt som är till mer nytta.
- Som? - Vara ute på gatan.
Du sa att jag var din bästa polis.
Ja. Cristiana, det här är det som behöver göras idag.
Kolla dem på gatan. De är trots allt registreringsnummer.
Stäng dörren efter dig, tack.
En oberoende kandidat har aldrig fått såna här resultat i Rom förut.
Bra jobbat, Cinaglia. Hur firade du?
Måttligt.
Idag välkomnar Vänstern dig med öppna armar.
Jag hör av mig.
Kan vi lita på honom? Han verkar osäker.
Nej.
Vänstern utser honom till kommissionär.
När de har valt borgmästare ser han till att vi får hamnen.
Du har Vatikanens mark.
Men du behöver Livias underskrift för att få Adamis mark.
Vi har väntat på den i tre månader.
Jag löser det.
Som alltid.
Hej, allihopa.
Skäms på dig!
Mamma, du är alltid glad att se mig.
Jag täckte upp för dig med Samurai.
Jag sa inget om vad du gjorde.
Mamma, du behöver inte skydda mig.
Var är Livia?
Vill du verkligen veta? Va?
Du tog henne till Aureliano.
Vad skulle jag ha gjort, mamma?
De är syskon.
Vissa saker bör hållas inom familjen.
Vad gör ni? Släpp mig!
Du trodde väl inte att jag skulle komma hit?
Tur att du är ett vänligt ansikte.
Imorgon håller vi presskonferens för att kungöra vår allians.
Har du gjort några beräkningar?
Vi kan garantera att du blir kommissionär och får några utnämningar.
Gabriella, det är av underordnad betydelse. Vet du varför jag fick 9,4 %?
Du gav uttryck för en viktig ny politisk känsla.
Nej, Stefano, jag pratade om säkerhet och immigration.
Hur tänker ni tackla de frågorna?
Nu, två veckor från slutet av kampanjen?
Vi har ett tydligt manifest
och våra väljare förstår och stöder det.
Vi behöver inte ändra det.
Men väljarna har uttryckt starka känslor.
Man kan inte bortse från säkerhetsfrågan i Rom.
Amedeo, grattis till dina 9 %, jag menar det.
Men vi ändrar inte vår strategi för dig.
I så fall har vi inget mer att diskutera.
Precis.
Jag vill vara med vinnarna.
Men om det fortsätter så här kommer ni tvåa.
Precis som i många år kommer vi att vinna valet.
Med eller utan dig.
Du kommer att lämnas ensam, i opposition.
Lycka till, Amedeo.
Kardinal Nascari.
God dag.
Nej, nej...
Ursäkta röran, jag flyttade just in.
Det såg ut som ett museum, inte en arbetsplats.
Ers Eminens, jag ska inte ta för mycket av er tid.
Jag ville prata om gårdagskvällens nödläge.
Det är hundratals migranter, och min organisation är redo att ta hand om dem.
Jag är ledsen, frun,
men fastigheterna som kardinal Pascagni gav er är inte längre tillgängliga.
Det pågår en internutredning som kommer att respekteras och stödjas.
Men var ska migranterna bo?
Det finns många föreningar nära oss som drivs av kompetent folk.
Men ingen av dem kan garantera att familjer hålls ihop.
Vatikanen kan inte tillåta att de här människorna separeras
efter allt de har gått igenom.
Genom århundradena har Vatikanen låtit många saker hända.
Men äntligen vädras det ut.
Så, vart ska ni skicka dem?
Tillsammans med lokala myndigheter
försöker vi komma på den värdigaste möjliga lösningen.
Var det något annat?
Nej, Ers Eminens.
Adjö, frun.
Tack.
Jag vet var Livia Adami är.
Jag skjutsar dig dit.
Adelaide, du är en respektabel och intelligent kvinna.
Säg var hon är, gör mig inte förbannad.
Jag vill ha en garanti för vårt avtal, sen berättar jag.
Vill du ha garantier för information?
Det är lite för mycket.
Det är vad jag vill. Jag förhandlar inte.
- Säg var hon är. - I sitt hus. Hennes bror har henne.
Du kan inte lita på honom.
Vi har alltid sagt det. Min son ligger i koma på grund av honom.
Du gjorde det rätta, Adelaide.
När du har henne kan vi diskutera resten.
Varför hittade vi inte Livia Adami när de jävla Anacletis gjorde det?
Hur är det möjligt?
Vi kan inte lita på Aureliano längre.
Vad gör vi nu?
Vi ska skaffa marken, Saverio.
- Adamis hus är omringat av vakter. - Jag vet.
Men nån kan hjälpa oss.
- Aureliano, låt mig prata. - Ut härifrån.
Aureliano, jag var rädd.
Aureliano, jag var rädd att Isabel skulle komma mellan oss.
Aureliano, snälla!
Släpp mig, Aureliano!
- Släpp mig! - Släppa dig?
Aureliano, snälla! Snälla!
Gå in.
In!
Vänta!
Vänta! Låt mig prata med dig innan du skjuter mig.
Jag vet att jag inte förtjänar att leva, Aureliano.
Men jag vill dö efter att ha bett dig om förlåtelse.
Jag kom inte tillbaka för affärer, för hamnen,
eller för att övertyga dig om något.
Jag ville bara se dig i ögonen och säga att jag är äcklad av det jag gjorde.
Det sista jag ville var att du skulle lida.
Jag älskade dig för mycket.
Jag förstod aldrig om du var en son, en bror, en vän...
Sen blev du mitt liv.
Pappa förstod aldrig ett skit.
Du måste styra Ostia och hela Rom, för du förtjänar det.
Nu kan du skjuta mig.
Jag kan inte göra det.
Rör mig inte.
Rör mig inte!
- Vad ska du göra? - Jag ska prata med min man.
Nej. Vi kan inte släppa förbi någon.
Är du svartsjuk?
Vill du också komma och ge honom en liten kyss?
- Alberto! - Öppna dörren!
Hur ska jag kunna göra det när din kusin står vakt?
Angelica, jag blir galen. Hitta ett sätt.
Du måste hålla ut lite till.
Jag kanske har en idé om hur vi kan få ut dig.
Här är han.
Du behöver kaffe. Jag bjuder.
Nej, tack.
Du måste vara alert och redo i natt.
Du måste till familjen Adamis hus.
Du måste hålla vakterna upptagna åt mig.
De får inte vara inne i huset.
Du fattar inte. Jag jobbar inte längre för dig.
Nej, det är du som inte fattar.
Du måste göra som jag säger.
Du tog inte med Livia till mig igår.
Det är ett mirakel att du fortfarande lever. Fattar du?
Idag måste du gottgöra det. Uppfattat?
Om två timmar gör du som jag säger.
Hur är det?
Bra, nu.
Minns du den här?
Den dagen förändrade allt.
Jag har varit många saker för dig.
Men aldrig en boss.
Jag vet.
Stanna här.
Jag och du.
Mot alla.
- Lele? - Samurai ska till Adamis hus.
Han ska dit för att göra nåt. Jag behöver hjälp.
Okej, okej. Jag ska komma på nåt. Okej?
Hej då.
Fan!
Kanske ni inte har märkt det, men i Ostia
står affärsintressen av en viss typ på spel.
- Adriano borde väl prata om fotboll? - Jag menar Vatikanens mark.
Den såldes för tre månader sen, men till vem?
Han har för många lyssnare.
Säg till honom att hålla käften om marken i Ostia.
Jag älskar Ostia.
- Var är de andra? - Skiftet är slut, inspektör. De gick.
Kalla hit dem. De behövs nu.
- Vad har hänt? - Ville du ha action?
Stå utanför med två kollegor om fem minuter.
Vad vill du?
För det första, ge tillbaka din växel. Jag vill inte ha din välgörenhet.
Din far sjabblade. Vi var tvungna att sköta det.
Lämna min far utanför det.
Varför är du här då?
Jag vill att du gör mig till familjeöverhuvud.
Jag hittade drogerna som min far stal från dig.
Mina kusiner hade dem. Jag vill sälja dem.
Till dig.
Du vill inte hämnas honom.
Du vill ersätta honom?
Min far var en jävla skit.
Jag hatar honom ännu mer nu när han är borta,
för nu är läget värre än det var förut.
Då har vi nåt gemensamt.
Så?
Jag förstår inte varför jag ska ersätta din far med dig.
Mina kusiner vill ta över allt.
Till och med vendettan mot dig.
Jag kan väl inte göra allt själv?
Du blev en boss på egen hand, lilla tjejen.
Skicka iväg henne.
Jag har inte tid för sån här skit.
Radio Roma Sport, god kväll.
Ja, jag kopplar er nu.
Michele, du har ett samtal.
Linje tre.
Nu lämnar jag linjen öppen för samtal. Ni får 30 sekunder var.
Kom ihåg, förolämpningar, svordomar och förtal är förbjudet.
Jag vet att ni vill uttrycka er ilska, det vill jag också, men det går inte i radion.
Jag säger hej då nu, men jag är tillbaka imorgon
med de senaste nyheterna om fotbollsövergångar. Vi hörs imorgon.
Nå? Har du skvallrat klart?
Du är inte så snäll mot mannen som uppfostrade dig.
Har du glömt allt han har gjort för dig?
Skickar han sin slav för att prata med mig?
Han har ingen tid att slösa på smågrabbar.
Men du har gott om tid att slösa.
Ursäkta, jag måste pissa.
- Åh! Kan du fixa mitt halsband? - Vänta.
Tack.
Du är så vacker.
Jag är stolt över dig.
Vänta på mig i lobbyn en minut.
Gå in, älskling.
Var du tvungen att komma hit?
Vad är det som händer?
Du måste vara en bra soldat och hålla mig informerad.
Du jobbar inte på egen hand.
Varför har du inte slutit avtal med Vänstern än?
För att vi riskerar att se ut som dårar.
Det är som om de bor på månen.
- De förstår inte vad folk vill. - Vad är det du säger?
Att de kommer att förlora valet.
Folk är rädda.
De vill ha svar och får inte det.
Vi har gjort affärer med dem och det ska vi fortsätta med.
De kommer inte att regera.
Du fick rösterna med min hjälp. Jag bestämmer vem du ska ge dem till.
Jag kastar inte bort mina röster på att stödja fel kandidat.
Det är bättre att ha fel än att vara död.
Tänk på det när du är med grevinnan.
Hallå, skynda på. Vi ber för Manfredi.
Nu går vi.
Bra jobbat, grabben.
Ers Eminens, varför ringde ni?
Åh, fru Monaschi.
Vad är det som händer?
Ni hade rätt. Migranterna som kom har rätt att hålla ihop.
Åtminstone familjerna.
Har ni byggt ett flyktingläger här?
- På marken i Ostia? - Ja.
De lokala myndigheterna låter er sköta det.
Men marken tillhör inte längre Heliga stolen.
Det är inte längre vår egendom, men ni vet ju hur den italienska byråkratin är.
Fastighetsöverlåtelsen är inte klar tekniskt sett.
Vi drar nytta av det och tvingar fram saker lite.
Ers Eminens, enorma intressen är inblandade här,
och någon kan känna sig förolämpad.
Tro mig, det är ingen som man vill ha något att göra med.
Låter vi de mäktiga skrämma oss, Sara?
Vem ska försvara de här stackars varelserna?
Vet ni vem den här marken tillhör? Varför vill ni placera dem här?
De har ingen annanstans att ta vägen.
De får bo tillsammans
tills vi hittar lämpligare bostäder.
Jag trodde att ni brydde er om dem.
Er organisation får full kontroll över förvaltningen,
både operativt och ekonomiskt.
Okej.
Det gör mig glad.
Ja, självklart.
Hur fick du reda på det?
En informant.
Har du fått informanter på bara tre månader?
Det är nån som brukade prata med pappa.
Exakt vad sa han?
Att bilen med droger är hos Adamis.
Helvete!
Hur kan vi göra husrannsakan utan order om det?
Man kan inte alltid följa reglerna, särskilt inte med folk som Adamis.
- Så, vad tänker du göra? - Jag försöker komma in när vi kollar.
- Ensam? - Ja.
Du är den enda jag skulle ta med mig,
men du behövs utanför. Okej?
Ja.
Polisen är utanför.
De säger att de vill identifiera alla i huset.
Polisen, precis vad vi behöver nu.
Om jag inte är hemma kan de inte komma in.
Gå ut, de har redan sett dig. Lämna Gianluca här.
- De kommer ut. - Bra.
Be om legitimation och rapportera deras namn. Ge mig tid.
- Är husets ägare inte inne? - Nej.
Vad gör ni här utan herr Adami?
Vi är gäster.
Jag behöver se allas legitimation.
Livia!
Tyst!
Håll käften!
Trodde du inte att jag skulle få reda på att Livia var här?
Kanske du håller ditt löfte nu.
- Hej! - Varför tog det så lång tid?
- Jag kom så fort jag kunde. - Skynda på!
Skriv under, Livia, annars skjuter jag din bror.
Ni ville behålla min mark.
Vad tänkte ni göra sen?
Det är slut. Jag har tagit allt ifrån er.
Försök styra det ni har kvar: Ingenting.
Du kan ta all mark du vill.
Så länge vi är här så är Ostia vårt.
Åh! Gud!
Åh, Gud!
Vad fan har du gjort?
Titta på mig! Jag är här. Håll ut...
Nej!
Titta på mig.
Prata med mig. Livia, snälla. Livia.
Nu har jag tagit allt ifrån dig.
Du är ensam, Aureliano.
Och ensam är du inte värd ett skit.
Vem äger bilarna?
Vi och husets ägare.
Som inte är här.
Hur mycket längre måste vi stå här?
Så länge som det krävs.
Är du säker på att du gör allt enligt reglerna?
Det är privat egendom.
Nu kan vi åka.
Vi är inte klara än, inspektör.
Det behövs inte. Vi åker.
Nu åker vi!
Undertexter: Aino Bergh